bagatelního dluhu dohnat občana k exekuci mnohanásobného majetku, dokonce aby bylo možno občan a na základě dluhu několika tisíc připravit o dům, na to musí být vytvořen mechanismus a tým lidí, kteří tohle zrealizují. V ČR se toto právě děje, proto si dovolím mluvit o exekutorské mafii, i když v této mafii musí nutně být zapojeny kromě exekutorů i lidé z jiných profesí.
že budoucí oběť si vědomky či nevědomky udělá dluh, obvykle tak nevýznamné výše, že dlužník se o tento dluh neupomíná, případně se upomínal, ale nechal jej časem spadnout do promlčení. Doufejme jen, že můžeme vyjít z toho, že tyto bagatelní částky jsou skutečnými dluhy, a ne dluhy uměle vytvořenými za účelem dohnat vytipovaného člověka do sítě exekučního řízení.
Může jít ale i o dluhy, které postiženému opatřil někdo, kdo zneužil jeho doklady, tudíž by domnělý dlužník o takovém dluhu nejen neměl tušení, ale ani by na něm neměl žádný podíl.
Vyjděme tedy z toho, že papírově existují drobné dluhy, z nichž každý sám o sobě by nebyl pro věřitele zajímavý, tedy vymáhání tohoto dluhu by pro něj bylo příliš nákladné, tudíž nevymáhal nic. Jinak se ale k takovému dluhu staví právní firmy, které si na existenci takových pohledávek vybudovaly zdroj ohromných příjmů.
že dluhy se mají platit, že tedy i domnělé dluhy nebo dluhy, které vznikly zneužitím dokladů, měly být vysvětleny a uhrazeny skutečnými dlužníky, pak nemůžeme namítat nic proti tomu, že se jich ujme právní firma.
Zejména tehdy, kdy někdo programově jezdí načerno, poškozuje DP a dluhy neplatí, je na místě, aby právní firma balík takových pohledávek spojila do jedné a dluh z černého pasažéra vymohla. Tak by si to jistě přáli i ostatní, platící pasažéři.
ale pracuje jinak. Obvykle pod cenou původní pohledávky skoupí ve velkém pohledávky od dopravních podniků, ale i pojišťoven, dodavatelů energií a dalších firem. Nyní již není požadavkem vymoci dluh pro věřitele. To by bylo, kdyby s balíkem dluhů pracoval právník věřitelské firmy. Ten by jistě pohledávky jednoho dlužníka spojil a vymáhal by je časově i nákladově efektivně, tedy hlavně před lhůtou promlčení.
, že mnohé dluhy spadly do lhůty promlčení, a tudíž je pro věřitele výhodné prodat je hluboko pod cenou, ale tomu, kdo z nich míní vykřesat až 800 násobné zisky? Proč to tento člověk udělal? Je snad kolečkem v soukolí konkurzní mafie? Má z takového obchodu profit? Nebo jinak – kdo z tohoto obchodu zaznamenal na svém kontě profit jako první?
nad databází dlužníků spustí program, který vyhotoví na počkání balík elektronických platebních rozkazů, přičemž fakt, že mnohé dluhy jsou promlčeny, se abstrahuje, nebere v úvahu, zamlčí. V posouzení soudcem to totiž nehraje roli. Soudce přiklepne příkaz ke splacení i promlčeného dluhu. Jak je to možné?
Protože konkurzní mafie celý proces řídí a má nad ním dohled od A po Z, proces pokračuje, pomazán verdiktem soudce. Na okraj poznamenám, že promlčený dluh, je-li dlužníkem uznán, jako by promlčen nebyl. Tady se tedy ptám, jak dlužník ten promlčený dluh tedy uznal? Pomohl tomu uznání snad soudce vhodným verdiktem?
I tak zřejmě někteří dlužníci zareagují tak, že napadnou promlčecí dobu, tudíž exekutorskou mafii připraví o část zisku z lukrativního obchodu. Obchod i tak zůstává lukrativní. Jak je to možné?
Soud tedy, kdo ví proč, se nezabývá opodstatněností návrhu na platební rozkaz, nezkoumá, zda nejde o dluh promlčený, vyfabulovaný, případně již uhrazená, ani se na nic neptá žalovaného. Ten ale, pokud se o tomto platebním rozkazu dozví, může do 15 dnů podat odpor právě z uvedených důvodů. Pak platební příkaz zanikne, ale klasické jednání ve věci dluhu poběží i nadále.
o platebním příkazu nedozví, má opravdu velkou smůlu. Pokud projde klasickým řízením, v němž prokáže promlčení dluhu, případně zneužití svých dokladů nebo doloží, že dluh splatil, stává se pro tentokrát vítězem nad exekutorskou mafií. Je-li pro exekutorskou mafii něčím zajímavý, může se začít připravovat na další set.
, komu se nepodaří na první zásah dluh odrazit? Proto, že žalující stranou není původní věřitel, tedy dodavatel energií, DP, či pojišťovna, ale vymahačská firma, nemůže si dlužník s původním věřitelem okolnosti třeba i domnělého dluhu vyjasnit. Proti takovému dlužníkovi stojí neviditelný nepřítel.
K soudním jednáním totiž tito právní zástupci překupníků a inkasních agentur v roli žalobců nechodí. Nemají důvod, neboť svůj byznys, postavený na nákladech řízení a pouze formálním právním zastoupení, řeší softwarově a řeší jej takzvaně na běžícím pásu podle zavedeného kopyta. O to více si za takové náklady řízení a právní zastoupení účtují.
Jednak soudní úředník zavalen stohy podobných žalob, nota bene desítkami na žalovaného stejného rodného čísla, je šťasten jako blecha, že se jich setřepe bez zbytečných průtahů. Jednak mnozí žalovaní nejsou schopni ani najít staré složenky, dokladující, že něco někde zaplatili, jednak o svém dluhu ani nevěděli a o řízení se nedozvěděli.
potopili se do soudního řízení, v němž sice vyplyne, že jejich doklady někdo zneužil, nicméně stojí před soudem jakožto dlužníci, kteří nesplácejí, a tudíž se na ně vrhne exekutor. Ti, co nabobtnalý dluh nejsou schopni splatit, přijdou při exekučním řízení o daleko větší hodnoty, než na jaké se původní dluh vyšplhal.
Zajímavé zdroje: http://janasimonova.blog.idnes.cz/c/243820/Jak-funguje-exekutorska-mafie.html
|
Průměr: 2,91 | Hodnotilo: 2979 x | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | |